![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjr5TO5eB1FY5Sllu-Ge9xunJkwRev9EpoPmuxp3-gv-pSF7WI3mzPmTP9UxC0pB3JNEkI0Sl6eOTzGib_qaoiI-_fKaiuBWpXLBojNSwwJ3vaJ9CO0AeTge3851BIB1bZdaxmyGqodSUM/s320/25.07.2012+-+Sant+Jaume.jpg)
Definitivament l'estiu no és per a mi la millor època de l'any.
La intensa llum mediterrània. Les hores d'insolació i l'exagerada transpiració són entre unes altres, les raons per les quals odi gran part del dia, cada dia de l'estiu.
Les carreteres amb caravanes i retencions. Gasolineres i tendes plenes de gent. Bars cars i cambrers/as impertinents.
Urgències saturades, platges intransitables, nits eternes i mosquits vampir.
L'únic avantatge que li trobe a l'estiu és que tinc la possibilitat de viure dos dies en un. La prolongació de llum durant aquesta època de l'any, fa que estiguem, a voltes, vivint al matí el treball, o les vacances, i a la vesprada i nit que ha refrescat, llibertat per a passejos, visites i sopars.
Aquest estiu de 2012, és un estiu xelat. En algun moment s'aconseguiran els 40º C. però no serà. L'ambient bullicioso, l'ambient estiuenc, comença tard i acaba prompte.
Aquest estiu, encara que siga xelat, em segueix afectant. Aquesta vegada doblement. Com a espanyol i com a consumidor, hauré de pagar el que el meu govern ha acordat. Pagaré perquè tenen totes les claus perquè si no ho faig, tallar-me l'aixeta. Pagaré, quin remei.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgS0_n_S9n38JYAntNsPYqt6hQMQFsnlpXrVOyoJeBEVAYT9_7vlHG47gmO_X8pRbCgH8d9hLKZAVpAzAdA0UPuiMZ4na31_hSxrtpkA-OVec7Tkg8rPsQijjshYMpzM0u8Q-tb41dJiA8/s320/Parcent+-+Tomaques.jpg)
Aquests dies ens anem assabentant el que polítics i economistes han estat fent durant els últims anys. A nosaltres amb les molletes que ens donaven, ens tènia amb la vista posada en l'engruna fàcil. Mentre, els que podien, i eren molts, s'anaven arreglant la seua jubilació i l'herència dels seus fills i la dels nostres.
La gran patacada de la banca a la Comunitat Valenciana, és suficient resposta a qualsevol pregunta. El sistema bancari valencià. La CAM. El Banc de València. Bancaixa. Tot ha sucumbit i ha desaparegut, tot gràcies als gestors polítics de la Comunitat Valenciana.
No vaig a seguir. Per a què. Al setembre, la ciutadania d'aquest país, que haurà tornat de la modorra i del "tinto-de-verano", si desperta, i si no té treball, haurà de manifestar-ho a qui governa. Ho preveig calent. Mals temps.
Si alleujaren la despesa produïda per l'embull polític i deixaren de perdre el temps a fer com si fan, l'estalvi seria tal, que és possible que poguérem ser, fins i tot, contribuents en la terminació de la Sagrada Família. (Açò últim és un clic, i el clic té aquestes perplexitats).
Feliç estiu. Bones vacances.
Cap comentari:
Publica un comentari a l'entrada
Que vols dir-me?